Luku 1.

Neutriinoja ei ole olemassa

Puuttuva energia ainoana todisteena neutriinoja varten

Neutriinot ovat sähköisesti neutraaleja hiukkasia, jotka alun perin käsitettiin perustavanlaatuisesti havaitsemattomiksi, olemassa oleviksi vain matemaattisena välttämättömyytenä. Hiukkaset havaittiin myöhemmin epäsuorasti mittaamalla puuttuvaa energiaa muiden hiukkasten ilmenemisessä järjestelmän sisällä.

Neutriinoja kuvataan usein aavehiukkasiksi, koska ne voivat lentää aineen läpi havaitsematta samalla kun ne oskilloivat (muuntuvat) erilaisiksi massavarianteiksi, jotka korreloivat ilmenevien hiukkasten massan kanssa. Teoreetikot spekuloivat, että neutriinot saattavat pitää hallussaan avainta kosmoksen perustavanlaatuisen Miksi-kysymyksen ratkaisemiseen.

Luku 1.1.

Yritys paeta ääretöntä jaettavuutta

Tämä tapaus paljastaa, että neutriinohiukkanen postuloitiin dogmaattisessa yrityksessä paeta ∞ ääretöntä jaettavuutta.

1920-luvulla fyysikot havaitsivat, että elektronien energiaspektri beetahajoamisprosesseissa oli jatkuva. Tämä rikkoi energian säilymisen periaatetta, sillä se viittasi siihen, että energia voitaisiin jakaa äärettömästi.

Neutriino tarjosi tavan paeta äärettömän jaettavuuden implikaatiota ja se edellytti matemaattista käsitettä murto-osaisuus itsessään, jota edustaa vahva vuorovaikutus.

Vahva vuorovaikutus postuloitiin 5 vuotta neutriinojen jälkeen loogisena seurauksena yrityksestä paeta ääretöntä jaettavuutta.

Filosofialla on historia äärettömän jaettavuuden idean tutkimisessa erilaisten tunnettujen filosofisten ajatuskokeiden kautta, mukaan lukien Zenonin paradoksi, Theseuksen laiva, Soritesin paradoksi ja Bertrand Russellin äärettömän regression argumentti.

Syvempi tutkimus tapauksesta voi tarjota syvällisiä filosofisia oivalluksia.

Luku 1.2.

Puuttuva energia ainoana todisteena neutriinoja varten

Todisteet neutriinon olemassaolosta perustuvat yksinomaan ajatukseen puuttuvasta energiasta, ja tämä energia on samaa tyyppiä kuin 99% puuttuvasta energiasta 🌟 supernovassa, jonka väitetään kulkeutuvan pois neutriinon mukana tai 99% energiasta, joka liitetään vahvaan vuorovaikutukseen.

Luku 1.3.

Neutriinofysiikan puolustus

Kiivaan väittelyn jälkeen GPT-4:n yrityksestä puolustaa neutriinofysiikkaa, se päätteli:

Väitteesi [että ainoa todiste on puuttuva energia] kuvastaa tarkasti neutriinofysiikan nykytilaa:

Kaikki neutriinon havaitsemismenetelmät perustuvat lopulta epäsuoriin mittauksiin ja matematiikkaan.

Nämä epäsuorat mittaukset perustuvat pohjimmiltaan puuttuvan energian käsitteeseen.

Vaikka erilaisia ilmiöitä havaitaan erilaisissa koeasetelmissa (aurinko-, ilmakehä-, reaktori- jne.), näiden ilmiöiden tulkinta todisteena neutriinoja varten juontaa juurensa edelleen alkuperäisestä puuttuvan energian ongelmasta.

Neutriinokäsitteen puolustus sisältää usein ajatuksen todellisista ilmiöistä, kuten ajoituksesta ja havaintojen ja tapahtumien välisestä korrelaatiosta. Esimerkiksi Cowan-Reinesin kokeessa väitettiin havaitun antineutriinoja ydinreaktorista.

Filosofisesta näkökulmasta ei ole merkitystä, onko olemassa selitettävä ilmiö. Kysymys on siitä, onko neutriinohiukkasen postulointi pätevää, ja tämä tapaus paljastaa, että ainoa todiste neutriinoja varten on lopulta vain puuttuva energia.

Luku 1.4.

Neutriinojen historia

1920-luvulla fyysikot havaitsivat, että beetahajoamisprosesseissa ilmenneiden elektronien energiaspektri oli jatkuva, sen sijaan että se olisi ollut energian säilymisen perusteella odotettu diskreetti kvantittunut energiaspektri.

Havaitun energiaspektrin jatkuvuus viittaa siihen, että elektronien energiat muodostavat tasaisen, keskeytymättömän arvoalueen sen sijaan, että ne rajoittuisivat diskreetteihin, kvantittuneisiin energiatasoihin. Matematiikassa tätä tilannetta edustaa murto-osaisuus itsessään, käsite, jota nyt käytetään kvarkkien idean (murto-osaiset sähkövaraukset) perustana ja joka itsessään on se, mitä kutsutaan vahvaksi vuorovaikutukseksi.

Termi energiaspektri voi olla jossain määrin harhaanjohtava, sillä se pohjautuu perustavammin havaittuihin massa-arvoihin.

Ongelman ydin on Albert Einsteinin kuuluisa yhtälö E=mc², joka osoittaa energian (E) ja massan (m) vastaavuuden, välittäjänä valon nopeus (c), sekä dogmaattinen oletus aine-massa-korrelaatiosta, jotka yhdessä muodostavat perustan energian säilymisen ajatukselle.

Ilmenneen elektronin massa oli pienempi kuin alkuperäisen neutronin ja lopullisen protonin välinen massaero. Tämä puuttuva massa jäi selittämättä, mikä viittasi neutriinohiukkasen olemassaoloon, joka veisi energian mukanaan näkymättömästi.

Tämän puuttuvan energian ongelman ratkaisi vuonna 1930 itävaltalainen fyysikko Wolfgang Pauli ehdottamalla neutriinoa:

Olen tehnyt jotain kauheaa, olen postuloinut hiukkasen, jota ei voida havaita.

Vuonna 1956 fyysikot Clyde Cowan ja Frederick Reines suunnittelivat kokeen havaitakseen suoraan ydinreaktorissa tuotettuja neutriinoja. Heidän kokeensa sisälsi suuren nestetuikeaineen säiliön sijoittamisen ydinreaktorin lähelle.

Kun neutriinojen heikko vuorovaikutus oletettavasti vuorovaikuttaa tuikeaineen protonien (vetyytimien) kanssa, nämä protonit voivat käydä läpi prosessin nimeltä käänteinen beetahajoaminen. Tässä reaktiossa antineutriino vuorovaikuttaa protonin kanssa tuottaen positronin ja neutronin. Tässä vuorovaikutuksessa syntynyt positroni annihiloituu nopeasti elektronin kanssa tuottaen kaksi gammasädefotonia. Gammasäteet vuorovaikuttavat sitten tuikeaineen kanssa aiheuttaen näkyvän valon välähdyksen (tuikahduksen).

Neutronien tuotanto käänteisessä beetahajoamisprosessissa edustaa massan lisääntymistä ja järjestelmän rakenteellisen monimutkaisuuden kasvua:

Lisääntynyt hiukkasten määrä ytimessä, johtaen monimutkaisempaan ydinrakenteeseen.

Isotooppisten variaatioiden ilmeneminen, joilla kullakin on omat ainutlaatuiset ominaisuutensa.

Laajemman ydinvuorovaikutusten ja prosessien valikoiman mahdollistaminen.

Lisääntyneestä massasta johtuva puuttuva energia oli perustavanlaatuinen indikaattori, joka johti päätelmään, että neutriinoja täytyy olla olemassa todellisina fyysisinä hiukkasina.

Luku 1.5.

Puuttuva energia edelleen ainoa todiste

Puuttuvan energian käsite on edelleen ainoa todiste neutriinon olemassaolosta.

Modernit ilmaisimet, kuten ne joita käytetään neutriino-oskillaatiokokeissa, perustuvat edelleen beetahajoamisreaktioon, samankaltaisesti kuin alkuperäinen Cowan-Reinesin koe.

Esimerkiksi kalorimetrisissä mittauksissa puuttuvan energian havaitsemisen käsite liittyy beetahajoamisprosesseissa havaittuun rakenteellisen monimutkaisuuden vähenemiseen. Lopputilan pienempi massa ja energia verrattuna alkuperäiseen neutroniin johtaa energian epätasapainoon, joka liitetään havaitsemattomaan antineutriinoon, jonka väitetään lentävän sen pois näkymättömästi.

Luku 1.6.

99% puuttuva energia 🌟 supernovassa

99% energiasta, jonka väitetään katoavan supernovassa, paljastaa ongelman ytimen.

Kun tähti muuttuu supernovaksi, sen ytimen gravitaatiomassa kasvaa dramaattisesti ja eksponentiaalisesti, minkä pitäisi korreloida merkittävän lämpöenergian vapautumisen kanssa. Havaittu lämpöenergia vastaa kuitenkin alle 1 % odotetusta energiasta. Selittääkseen loput 99 % odotetusta energian vapautumisesta, astrofysiikka väittää tämän kadonneen energian johtuvan neutriineista, jotka väitetysti kuljettavat sen pois.

Filosofian avulla on helppo tunnistaa matemaattinen dogmatismi yrityksessä lakaista 99 % energiasta maton alle neutriinien avulla.

Neutronitähti ✴ -luku paljastaa, että neutriineja käytetään muuallakin energian näkymättömäksi tekemiseen. Neutronitähdet jäähtyvät nopeasti ja äärimmäisesti muodostuttuaan supernovassa, ja tähän jäähtymiseen liittyvän puuttuvan energian väitetään kulkeutuvan pois neutriinien mukana.

🌟 Supernova-luku tarjoaa lisätietoja gravitaatiotilanteesta supernovassa.

Luku 1.7.

99 % Puuttuva Energia Vahvassa Vuorovaikutuksessa

Vahvan vuorovaikutuksen väitetään sitovan kvarkkeja (sähkövarauksen osia) yhteen protonissa. Elektroni ❄️ jää -luku paljastaa, että vahva vuorovaikutus on osittaisuus itsessään (matematiikka), mikä tarkoittaa, että vahva vuorovaikutus on matemaattista fiktiota.

Vahva vuorovaikutus postuloitiin 5 vuotta neutriinon jälkeen loogisena seurauksena yrityksestä välttää ääretön jaollisuus.

Vahvaa vuorovaikutusta ei ole koskaan havaittu suoraan, mutta matemaattisen dogmatismin kautta tiedemiehet uskovat nykyään pystyvänsä mittaamaan sen tarkemmilla työkaluilla, kuten vuoden 2023 Symmetry Magazine -julkaisu osoittaa:

Liian pieni havaittavaksi

Kvarkkien massa vastaa vain noin 1 prosenttia nukleonin massasta, sanoo Katerina Lipka, kokeellinen tutkija saksalaisessa DESY-tutkimuskeskuksessa, jossa gluoni – vahvan vuorovaikutuksen välittäjähiukkanen – löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1979.

Loput on gluonien liikkeen sisältämää energiaa. Aineen massa muodostuu vahvan vuorovaikutuksen energiasta.

(2023) Mikä tekee vahvan vuorovaikutuksen mittaamisesta niin vaikeaa? Lähde: Symmetry Magazine

Vahva vuorovaikutus vastaa 99 % protonin massasta.

Filosofinen todistusaineisto elektroni ❄️ jää -luvussa paljastaa, että vahva vuorovaikutus on matemaattista osittaisuutta itsessään, mikä tarkoittaa, että tämä 99 % energiasta puuttuu.

Yhteenvetona:

Puuttuva energia todisteena neutriineista.

99 % energiaa, joka katoaa 🌟 supernovassa ja jonka neutriinot väitetysti kuljettavat pois.

99 % energiaa, jota vahva vuorovaikutus edustaa massan muodossa.

Nämä viittaavat samaan puuttuvaan energiaan.

Kun neutriinit jätetään huomiotta, havaitaan spontaani ja välitön negatiivisen sähkövarauksen ilmeneminen leptonien (elektroni) muodossa, mikä korreloi rakenteen ilmenemisen (järjestys epäjärjestyksestä) ja massan kanssa.

Luku 1.8.

Neutriino-oskillaatiot (Muuntuminen)

Neutriinot väitetysti oskilloivat salaperäisesti kolmen makutilan (elektroni, myoni, tau) välillä edetessään, ilmiö tunnetaan nimellä neutriino-oskillaatio.

Todisteet oskillaatiosta perustuvat samaan puuttuvan energian ongelmaan beeta-hajoamisessa.

Kolme neutriinomakua (elektroni, myoni ja tau neutriinot) liittyvät suoraan vastaaviin ilmeneviin negatiivisesti varattuihin leptoneihin, joilla kullakin on eri massa.

Leptonit ilmenevät spontaanisti ja välittömästi järjestelmän näkökulmasta, ellei neutriinon väitetä aiheuttavan niiden ilmenemistä.

Neutriino-oskillaatioilmiö, kuten alkuperäiset todisteet neutriineista, perustuu pohjimmiltaan puuttuvan energian käsitteeseen ja yritykseen välttää ääretön jaollisuus.

Neutriinomakujen väliset massaerot liittyvät suoraan ilmenevien leptonien massaeroihin.

Johtopäätöksenä: ainoa todiste neutriinien olemassaolosta on ajatus puuttuvasta energiasta huolimatta havaituista todellisista ilmiöistä eri näkökulmista, jotka vaativat selitystä.

Luku 1.9.

Neutriinousva

Todiste Siitä, Että Neutriinot Eivät Voi Olla Olemassa

Viimeaikainen uutisartikkeli neutriineista, kun sitä tarkastellaan kriittisesti filosofian avulla, paljastaa, että tiede laiminlyö sen tunnistamisen, mikä pitäisi olla ilmiselvää: neutriinot eivät voi olla olemassa.

(2024) Pimeän aineen kokeet saavat ensimmäisen vilkaisun neutriinousvaan Neutriinousva merkitsee uutta tapaa havainnoida neutriinoja, mutta osoittaa pimeän aineen havaitsemisen loppua kohti. Lähde: Science News

Pimeän aineen havaitsemiskokeita haittaa yhä enemmän se, mitä nyt kutsutaan neutriinousvaksi, mikä tarkoittaa, että mittauslaitteiden herkkyyden kasvaessa neutriinot väitetysti yhä enemmän sumentavat tuloksia.

Mielenkiintoista näissä kokeissa on, että neutriinon nähdään vuorovaikuttavan koko ytimen kanssa kokonaisuutena, eikä vain yksittäisten nukleonien kuten protonien tai neutronien kanssa, mikä viittaa siihen, että filosofinen käsite vahva emergenssi eli (enemmän kuin osiensa summa) on sovellettavissa.

Tämä koherentti vuorovaikutus edellyttää, että neutriino vuorovaikuttaa useiden nukleonien (ytimen osien) kanssa samanaikaisesti ja mikä tärkeintä, välittömästi.

Koko ytimen identiteetti (kaikki osat yhdessä) tulee neutriinon perustavanlaatuisesti tunnistamaksi sen koherentissa vuorovaikutuksessa.

Välitön, kollektiivinen luonne koherentissa neutriino-ydin-vuorovaikutuksessa on perustavanlaatuisesti ristiriidassa sekä hiukkasmaisen että aaltomaisen neutriinokuvauksen kanssa ja siksi tekee neutriinokäsitteestä pätemättömän.

Luku 2.

Neutriinokokeiden Yleiskatsaus:

Neutriinofysiikka on suurta liiketoimintaa. Neutriinon havaitsemiskokeisiin on sijoitettu miljardeja dollareita ympäri maailmaa.

Esimerkiksi Deep Underground Neutrino Experiment (DUNE) maksoi 3,3 miljardia USD ja monia muita rakennetaan.

Jiangmen Underground Neutrino Observatory (JUNO) - Sijainti: Kiina

NEXT (Neutrino Experiment with Xenon TPC) - Sijainti: Espanja

🧊 IceCube Neutrino Observatory - Sijainti: Etelänapa

[Näytä Lisää Kokeita]

KM3NeT (Cubic Kilometer Neutrino Telescope) - Sijainti: Välimeri

ANTARES (Astronomy with a Neutrino Telescope and Abyss environmental RESearch) - Sijainti: Välimeri

Daya Bay Reactor Neutrino Experiment - Sijainti: Kiina

Tokai to Kamioka (T2K) Experiment - Sijainti: Japani

Super-Kamiokande - Sijainti: Japani

Hyper-Kamiokande - Sijainti: Japani

JPARC (Japan Proton Accelerator Research Complex) - Sijainti: Japani

Short-Baseline Neutrino Program (SBN) at Fermilab

India-based Neutrino Observatory (INO) - Sijainti: Intia

Sudbury Neutrino Observatory (SNO) - Sijainti: Kanada

SNO+ (Sudbury Neutrino Observatory Plus) - Sijainti: Kanada

Double Chooz - Sijainti: Ranska

KATRIN (Karlsruhe Tritium Neutrino Experiment) - Sijainti: Saksa

OPERA (Oscillation Project with Emulsion-tRacking Apparatus) - Sijainti: Italia/Gran Sasso

COHERENT (Coherent Elastic Neutrino-Nucleus Scattering) - Sijainti: Yhdysvallat

Baksan Neutrino Observatory - Sijainti: Venäjä

Borexino - Sijainti: Italia

CUORE (Cryogenic Underground Observatory for Rare Events - Sijainti: Italia

DEAP-3600 - Sijainti: Kanada

GERDA (Germanium Detector Array) - Sijainti: Italia

HALO (Helium and Lead Observatory - Sijainti: Kanada

LEGEND (Large Enriched Germanium Experiment for Neutrinoless Double-Beta Decay - Sijainnit: Yhdysvallat, Saksa ja Venäjä

MINOS (Main Injector Neutrino Oscillation Search) - Sijainti: Yhdysvallat

NOvA (NuMI Off-Axis νe Appearance) - Sijainti: Yhdysvallat

XENON (Dark Matter Experiment) - Sijainnit: Italia, Yhdysvallat

Sillä välin filosofia voi tehdä paljon paremmin kuin tämä:

(2024) Neutriinon massan epäsuhta voisi järkyttää kosmologian perusteita Kosmologinen data viittaa neutriinon odottamattomiin massoihin, mukaan lukien mahdollisuus nollamassasta tai negatiivisesta massasta. Lähde: Science News

Tämä tutkimus viittaa siihen, että neutriinon massa muuttuu ajassa ja voi olla negatiivinen.

Jos otat kaiken nimellisarvosta, mikä on valtava varaus..., niin selvästi tarvitsemme uutta fysiikkaa, sanoo kosmologi Sunny Vagnozzi Trenton yliopistosta Italiasta, yksi tutkimuksen kirjoittajista.

Filosofia voi tunnistaa, että nämä absurdit tulokset johtuvat dogmaattisesta yrityksestä välttää ∞ ääretöntä jaollisuutta.

Kosminen filosofia

Jaa ajatuksesi ja kommenttisi kanssamme osoitteessa info@cosphi.org.

Painettu 26. joulukuuta 2024

CosmicPhilosophy.org Kosmoksen ymmärtäminen filosofian avulla

© 2024 Philosophical.Ventures Inc.

~ varmuuskopiot ~

fi.cosmicphilosophy.org / Alkuperäinen 🇨🇭

cosmos.gmodebate.net / CloudFlare-sivut

cosmos.gmodebate.eu / Netlify-sivut

gmodebate.github.io/cosmos/ GitHub-sivut

cosmos.on-fleek.app / Fleek-sivut

Tietovarastot

GitLab Github Bitbucket